Хуан Рамон Хименес
Елегия

Превод от испански: Александър Муратов, Атанас Далчев, 1978

chitanka.info

О, печална, разбита талига,

        трополиш ти безспир в паметта

В един кът на душата се гуши

        тихо както тогава сърцето.

Твойта чиста сълза, о зорнице,

        свети в тъмното все тъй голяма,

затрептяла над хълма задрямал

        и зелените кротки полета.

Бе зелено небето дълбоко

        и се будеше друмът тогава,

напоен със ухания свежи

        на сено, на пшеница и лято,

воденицата бъбреше вечно,

        буден пееше някъде славей,

руменееше чистото, свежо,

        снежнобяло чело на зората.

И в душата ми спомен се ражда,

        блясват сълзи и вдига пердето

пак ръката моминска позната

        при шума на талигата стара…

Виждам пак под луната изгряла

        да синее самотно шосето

и усещам на моите устни

        пак целувките нейни да парят.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.